RECENZIJA Cassandra Lewis objavila je novi nosač zvuka, impresivan je vokalno, svirački i tekstualno
Fantastičan glas ono je što ostavlja najjači dojam kad prvi put čujete Cassandru Lewis, mladu američku pjevačicu čiji novi album, drugi studijski, »Lost in a Dream« oduševljava sve tradicionaliste i ljubitelje klasičnih američkih glazbenih izvora kao što su soul, blues, jazz i country.
Sve te pravce, dodajući im tonove melodramatičnosti te blage patetike i grandioznosti, Lewisova sjajno spaja stvarajući u konačnici pravu americana glazbu najviše vrijednosti, odnosno onu koja će se itekako dopasti veteranima, ali i puno mlađoj publici.
Ljubavna svađa
Svoj najjači adut, a to je zaista impresivan glas, ova je pjevačica predstavila već na svom pred dvije godine objavljenom debi albumu »Allways, All Ways« da bi ga definitivno, uz brojne sjajne suradnike, potvrdila na novom albumu dodavši mu pojačanu stilsku glazbenu raznovrsnost, kao i kvalitetnije tekstove.
Konačan je rezultat sjajan album kojem je teško pronaći bilo kakav propust. Tako već uvodna »Too Much« oduševljava kombinacijom ljepote njenog glasa sa soul/county podlogom, pri čemu se početni lagani valcer pretvara u moćnu retro soul baladu, a tom dojmu nekih davnih i pomalo romantičnih prošlih vremena odgovara i starinski test koji nosi poruku kako će mu ona dati svu svoju ljubav, čak i ako on za nju ne učini isto.
Taj pristup bezuvjetne ljubavi tipičan za country poetiku brojnih američkih country pjevačica osjeti se potom i u nizu drugih pjesama. Tako u »Some Kind of Love« kroz kombinaciju akustike i jazz pristupa poručuje voljenom kako su mu njena vrata i srce uvijek otvoreni da bi u sjajnoj » I Surrender« na melodramatičan način prigovorila o tipičnoj ljubavnoj svađi koju ona završava time što se predaje (ali, kaže, samo za taj dan!).
Foto: Facebook
Pjesma o prolaznosti
U krug tih pjesama – nimalo dragim feministicama – u kojima žene muškarcima skoro sve opraštaju jer ih toliko vole – ide i prekrasna završna »I Would«, moćna soul balada u kojoj saznajemo kako bi ona učinila sve da ga vrati i da opet budu zajedno, slična joj je kvalitetom također iznimna naslovna »Lost in Dream«, prava orbisonovska melodramatična i grandiozna ljubavna balada o ženi koja želi njegovu ljubav, a ne da zauvijek ostane izgubljena u snovima.
U ovoj divnoj baladi Lewisovoj glasom izuzetno dobro pomaže Natalie Hemby, članica grupe The Highwomen, a u možda ponajboljem trenutku albuma, veličanstvenom ljubavnom soul trenutku »Hold the Door« u testu, komponiranju i izvedbi veliki je doprinos dao sjajni Anderson East, da bi u nježnosti prepunoj »More Like Mama«, uz pomoć gitariste Trevora Bahnsona u skladbi utopljenoj u country zajedno stvorili divnu pjesmu o prolaznosti, generacijskoj bliskosti i povezanosti s roditeljima, koje svijesni postajemo što više starimo.
Prošlosti će se Cassandra Lewis prisjetiti i u baladi »Little Girl« kroz koju se obraća samoj sebi kao djevojčici, hrabreći je da izdrži nedaće. Ovom nizu vanserijskih pjesama svakako treba dodati i »Emmerald City«, divnu ljubavnu pjesmu optočenu dodirima jazza, bluesa i soula u kojoj slušamo kako su si on i ona sami, u nesklonom im svijetu, ljubavlju izgradili svoje kraljevstvo Oza i svoj Smaragdni grad.
Svim spomenutim pjesmama svakao treba dodati i najžešći trenutak albuma, plesnog R&B i funky zvuka prepunu »So Bad«, u kojoj Lewisova iskazuje i agresivnu stranu ženstvenosti.
U konačnici »Lost in Dream« zaista je impresivan album – vokalno, svirački i tekstualno. Svoje bogato i često dramatično životno iskustvo Lewisova je oplemenila divnim pjesmama, pri čemu je sa tekstualne strane često opravdano uspoređuju s Joni Mitchell i Lucindom Williams, a vokalno s velikankama kakve su Brenda Lee i Dolly Parton.
No, zbog općeg ozračja melodramatičnosti i grandioznosti nužne su i poredbe s Royem Orbisonom, ponajboljim belcanto rock pjevačem svih vremena.
Objava RECENZIJA Cassandra Lewis objavila je novi nosač zvuka, impresivan je vokalno, svirački i tekstualno pojavila se prvi puta na Novi list.
pročitaj cijeli članak