U dobra spominjanja otišla je legenda Kraljevice, nogometni entuzijast bez premca
RIJEKA Preminuo je Pave Draginić, tužna je vijest koja je odjeknula u svim nogometnim krugovima našeg kraja, od njegova Kraljevice pa nadalje, svagdje je bio rado viđen i susretan, omiljen i štovan. U ovom tužnom trenutku čovjek instiktivno pomisli da »život piše romane«, sjetivši se da je nedavno govorio za naš list o netom preminulom slavnom nogometašu i treneru Roku Žepini, tko bi pomislio da će mu se tako skoro pridružiti na drugom svijetu.
![](https://www.novilist.hr/wp-content/uploads/2024/06/6454546-1024x740.jpg)
Pave Draginić/Foto V. KARUZA
Za slavnog Paveta umjesto riječi govore djela, u svojem Nogometnom klubu Kraljevica, koja uskoro, 2026. godine, slavi čak stoljeće postojanja, kao sportski direktor pisao je povijest uglednog kluba skoro pa četiri desetljeća. Još 2011. godine dobio je nagradu za životno djelo Grada Kraljevice, koja ga je još ranije nagradila za stvaralački rad na području sporta i tehničke kulture, komentar za tu nagradu bio je da je »karta došla u ruke pravom igraču. Puno ranije, još 2001. godine, njegov voljeni grad mu je odao prizanje za izuzetna postignuća u unapređenju amaterskog sporta. Svjetska nogometna organizacija FIFA mu je pak dala priznanje s potpisom predsjednika Josepha Seppa Blattera.
Minta
Milan Minta Ružić, igračka legenda po kojoj stadion na Oštru nosi ime, te »trener svih trenera« Miroslav Ćiro Blažević sinonim su za nogomet u Kraljevici, tu je na tom zamišljenom postolju bez ikakvog pretjerivanja i Pave, nogometni entuzijast bez premca. Prijateljevao je i radio kroz tolike godine s brojnim proslavljenim trenerskim i igračkim imenima, recimo s Mladenom Vrankovićem, slavnim pokojnicima Rokom Žepinom i Milom Tomljenovićem, trener je u Kraljevici bio i Miroslav Uljan, a priča za sebe je Željko Turina. Kvalitetni, žusti temperamentni obrambeni igrač onog sjajnog drugoligaša Orijenta se naigrao za Kraljevicu, a onda je na njezinoj klupi ostvario najveće klupske uspjehe.
– Pave i ja smo surađivali jako dugo, bez lažne skromnosti svi se najveći uspjesi Kraljevice vežu uz naša imena, njegovo i moje. Tu je recimo uklazak u Drugu ligu. Uz tom smo tri puta osvajali Kup Riječko-istarske regije pa je slijedom toga jedna mala Kraljevica igrala s Hajdukom, Šibenikom za koji je igrao i jedan Nikica Cukrov, te sa Zadrom – kaže Željko Turina iza kojega je zapažena igračka i trenerska karijera, naročito u Kraljevici koja je u ona doba bila treći klub ovog kraja iza Rijeke i Orijenta.
Valun
– Naravno da smo imali niz dobrih imena, tko bi ih svih nabrojio. Recimo, dok sam još igrao, u ekipi su bila braća Marin i Mile Tabar. Kada sam bio trener bili su tu recimo Sanjin Peranić, Buršić, Bašić, Bruno Znamenaček, Teo Ivić, braća Mladen i Ivica Klapan, Vilko Vučković i mnogi drugi. Uglavnom, sve one godine i kada sam igrao i bio trener, naš dragi Pave je stalno bio u klubu. Nema se riječi za opisati Pavu kao osobu, čovjeka koji bi sve napravio za klub. Sjetim se i danas jedne epizode, zvuči kao anegdota kada je Teo Ivić navodno odlučio otići u Lučki radnik. Vodio sam brigu o svim igračima i odmah nazvao Pavu da Tea nagovori da ostane. Nazvao je, ali mu je rečeno da je Ivić na ljetovanju na Cresu, u Valunu. Nije tada bilo mobitela, po onoj vrućini, dok su se ljudi oko nas kupali, nas dvojica smo otišli na Cres. Nismo znali ni gdje je kamp u Valunu, kada smo ga našli, išli smo praktički od šatora do šatora da bismo našli Tea. Uspjeli smo i na koncu ga privoljeli da ostane u Kraljevici. I to govori koliko smo bili angažirani oko dovođenja igrača i ostanka onih koji su u klubu. Uz Draginića sam kao igrač i trener bio povezan desetljećima,a inače, bio sam i raznim klubovima ali da se razumijemo, meni je Kraljevica uvijek bila na prvom mjestu. Ispred svih je mada je bilo lijepo i u Istri i u svim drugim sredinama, ali mi je Kraljevica bila najdraži klub.
Neponovljivi majstor Sanjin Mandekić je oduševljavao potezima i u dresu Kraljevice, njezini igrači kao što su Branko Dragutinović te Ivica Klapan, ponijeli su prvoligašku majicu Rijeke, niz je zapaženih majstora lopte igralo na Oštru, ali Pave Draginić je bio doslovno alfa i omega kluba, silnih godina jednostavno sinonim za Kraljevicu. Druželjubiv, duhovit, kominikativan i elokventan, emitirao je stalno one najpozitivnije valove da bi pritom svim srcem i dušom do posljednih trenutaka živio za svoju Kraljevicu, klub iz našeg krasnog, idiličnog primorskog grada koji ga nikada neće i ne smije zaboraviti.
ĆiroMiroslav Ćiro Blažević, legendarni stručnjak, desetljećima je bio vezan za Kraljevicu nevidljivom pupčanom vrpcom. – Tko bi sve nabrojio što je slavni, dragi naš Ćiro napravio za nogomet u Kraljevici. Recimo, doveo nam je švicarskog prvaka Grasshoppersa, došao je tu s Dinamom kada su Modri bili prvaci Jugoslavije 1982. godine, tu je bio s hrvatskom reprezentacijom uoči Svjetskog prvenstva 1998. godine, kada su Vatreni postali treći na svijetu – rekao nam je ne tako davno Pave Draginić. |
Objava U dobra spominjanja otišla je legenda Kraljevice, nogometni entuzijast bez premca pojavila se prvi puta na Novi list.
pročitaj cijeli članak